Jiří Černý o Krylovi, Gottovi i o Houpačce

Originální pohled na dějiny české populární hudby a její reflexe v médiích nabízí knižní rozhovor Jaroslava Riedla s naším patrně nejznámějším hudebním publicistou Jiřím Černým.
Název publikace Kritik bez konzervatoře je variací názvu Černého legendární knihy Zpěváci bez konzervatoře.
Jaroslav Riedel, který s Černým rozmlouval, je jeho o více než generaci mladší kolega, který se ale celou šíří a hloubkou dějin popmusic dlouhodobě zabývá a Černému byl rovnocenným partnerem a někdy i argumentačně dobře vybaveným oponentem.
Oba publicisté probírají českou populární hudbu od první poloviny šedesátých zhruba do devadesátých let, dneškem se příliš nezabývají. Jiří Černý u mnoha klíčových okamžiků byl osobně účasten a jeho informace i názory jsou tedy z  první ruky.
Ke zvláště zajímavým pasážím patří vyprávění o rozhlasovém pořadu Houpačka, který Černý připravoval společně se svou tehdejší ženou Miroslavou, o jeho práci pro časopis Melodie či o dlouholetém objíždění republiky s poslechovými pořady.
Čtenáře bezpochyby zaujmou i jakési »portréty« některých významných hudebních osobností, ke kterým měl Černý během svého života blízko, například Karla Kryla či Karla Gotta. Hlubší zájemce o hudební novinařinu se zase mnoho dozví o řadě jejích významných osobností.
Kritik bez konzervatoře má jistě i své slabiny: místy až příliš »papírem šustící« styl rozhovoru (málokdo by asi uvěřil, že protagonisté z hlavy citují rozsáhlé pasáže z článků nebo si pamatují přesná data) nebo absence širšího tematického a kulturního pohledu na Černého osobnost.
To jsou ovšem vady spíše kosmetického charakteru. Hluboký zájemce o  probíraná témata nemůže knihu odložit nespokojen. Jiří Černý se v ní představuje jako skutečná osobnost, která má stále co říct.
Hodnocení iDNES.cz: 80 %