Kniha Protančit život představuje dramatičku a spisovatelku Zuzanu Kočovou (1922–1988) koláží jejích pečlivě vybraných deníkových zápisků, dobových textů, článků a ohlasů, které komentuje její syn Jan Burian s odstupem téměř padesáti let. Vznikl tak neobyčejně plastický portrét této významné osobnosti české divadelní kultury tehdejší doby.

„Prožít život jako umělecké dílo“ – to se vlastně přece do značné míry kryje s tou mou představou – „protančit život“! Kdy mě to napadlo?
Když mě nejvíc mlátili. Ten „tanec“ jsem si nikdy nepředstavovala jako odpoutaný od země, jako pudřenkovou klasiku na špičkách a v rukách předem vycvičených vzpěračů. Mystika mého „tance“ spočívala a spočívá ve vzdoruplných dupotech podpatků a zároveň v rozkoši hmatání půdy, země. Je to milostná, tvrdá hra mých chodidel s povrchem této planety, s její kůží, hra plodná.
Zuzana Kočová, 6. května 1977